Team Wild Animals Only Released On: www.nordicbits.org
Baserad på verkliga händelser.
Hallå?
Vad gör ni i mitt hem?
Vi blir försenade.
Jag fixar det själv!
Där är du ju! Vem kunde ana att du hade så mycket grejer?
Din farsa är kungen av Tetris.
Hon måste inte gilla det. Det är inte därför vi gör det.
- Var är Luke? - Kastar boll med kompisarna.
- Vi är ju redan sena! - Hade du förväntat dig nåt annat?
Nej, faktiskt inte. Vi hinner aldrig fram till middagen.
Farbror Marv kunde lämna en nyckel.
Okej. Vad tycks?
Då drar vi.- På med bältet, fröken.
Luke!
- Vi började just en ny match. - Ledsen, grabben. Vi är redan sena.
Berätta hur det går.
Okej.
Varför får jag inte stanna hemma i helgen?
Ensam? Icke sa Nicke.
- Alla mina kompisar gör det. - Exakt.
Hjälp din syster flytta in på skolan istället.
Tyst, jag lämnar ett meddelande.
- Du luktar vidrigt. - Farbror Marv, det är Cindy.
Vi kom iväg sent, så vi är nog inte i Gatlin Lake förrän...
- ...vid nio-tiotiden. - Lägg av, hörni.
- Vi tar en matbit på vägen. - Minns ni Marv och faster Sheryl?
Jag minns att Marv luktade blöt hund och öl.
Du vet väl att din skola ruinerar mamma och pappa?
- Det har vi aldrig sagt. - Varför sa ni annars upp kabel-tv: n?
Där ser du. Jag hade rätt.
- Tror du att jag ville det här? - Du gillar uppmärksamhet.
- Skithög. - Musfjärt.
- Sluta, hörni! - Vadå, vad är en musfjärt?
Allvarligt, vad betyder det?
- Ska jag gå och hämta henne? - Hon straffar oss.
- Behöver ni mer tid med menyn, eller...? - Några minuter till, tack.
Jag går...
Tänker du inte ens låtsas?
Vad spelar det för roll?
Eller hur. Vad spelar det för roll?
Men släng dem innan du kommer till din nya skola.
- Gud förbjude att de sparkar ut mig. - Så lätt ger de inte upp.
Nej, inte som du och pappa.
Jag önskar att nån hade gjort så här för mig.
Det gick ju bra för dig ändå.
Du kände inte mig på den tiden.
Jag gjorde misstag. Många.
Tonåringar gör korkade grejer, mamma. Jag är en tonåring.
Det här är värre än "korkade grejer", Kins!
Det som har hänt senaste året!
Varken Sabrinas eller Lauries föräldrar skickar iväg dem.
- Jag är inte deras mamma, jag är din. - Tur för dem, det.
Och jag är orolig för dig.
Och nu slipper du oroa dig.
Nu blir det bara ni tre igen, som det alltid borde ha varit.
Tror du verkligen det?
VÄLKOMNA TILL GATLIN LAKE
Är det ens nån här?
Folk åker väl hem i september efter Labor Day.
Kontoret ligger lite längre ner.
Vagn 47. Känn er som hemma. Ses imorgon-Marvin.
De lämnade en lapp om att vi ses imorgon. Vi bor i nummer 47.
- Det här var väl fint? - Mysigt.
- Okej, vilka ska bo här? - Allihop.
Så klart.
- Bor det nån mer här? - Vad konstigt.
- Ska jag slänga det? - Vadå, tänkte du äta det?
- Det luktar okej. Biff och broccoli. - Ät det inte!
- Det finns inga glas. - Halsa, kvinna.
- Minns du campingen i Klippiga bergen? - Det var den jag syftade på.
- Är det farbror Marv? - Antagligen.
- Han kände säkert vinlukten. - Mamma, nån knackar på.
Stig för allt i världen inte upp. Jag öppnar.
- Det är en tjej. - En tjej?
Kan jag hjälpa dig?
Är Tamara hemma?
Du har nog gått till fel husvagn.
Okej.
- Jag trodde inte att nån bodde här. - Hon måste ha kört vilse.
All right, hörni. Vill ni spela kort eller nåt?
- Då blir det bara du och jag. - Ja.
- Säkert att ni inte vill spela? - Kom igen.
Kan vi inte ha en sista kväll utan att ni fipplar med era mobiler?
- Okej. - Tack.
- Vad vill du spela? - Femhundra. Då tar det hela kvällen.
Kan du inte lägga bort den en stund och göra oss sällskap?
Gumman, det här...
Det här med att vara förälder... Det är svårt.
De dåliga betygen och skolkandet...
Vi är bara oroliga, förstår du väl.
Tack.
- Gumman... - Vart ska du?
Jag behöver lite frisk luft.
- Ska jag följa efter henne? - Nej, då blir det bara värre.
Oavsett vem av oss som går.
Luke, gå och prata med henne.
- Va? Varför det? - För att du är hennes bror.
Kan du vara snäll och göra som din mamma säger?
Okej då.
Men jag vet inte vad ni vill att jag ska säga.
Ingen har sagt att det är lätt.
Kinsey!
Kins?
- Vad håller du på med? - Mamma sa åt mig att umgås med dig.
- Jävla kärring. - Allt ska vara så dramatiskt.
- Det menar du inte? - Jag syftar på dig.
Dra åt helvete!
Du vet väl att man ska dra halsbloss på cigaretter?
Lägg av! Spänn av, syrran.
Så de vill skicka iväg dig. Vad fan är det att gråta över?
Du slipper ju härifrån nästa år och får starta ditt eget liv.
Det kanske blir så för dig också.
Det här stället kan bli en nystart.
Du kan bli vem du vill.
Låt bli.
Gör vi verkligen det rätta?
Det vet jag att vi gör. Vi har ju försökt med allt.
Jo...
Det blir nog skönt att få ha huset för oss själva igen när Luke börjar på college.
Vi kan göra det på soffan, precis som förr.
Jag ser så trött ut.
Du ser fantastisk ut.
Jag älskar dig.
- Låste du dem ute? - Nej.
Dörren är inte låst, hörni.
Är Tamara hemma?
Har du gått vilse? Vill du att jag ringer nån?
Är allt okej?
Samma tjej?
Ja.
- Var är ungarna? - Va?
Har de knallat iväg?
Luke!
Kinsey!
- Jag hämtar mina skor. - Det är nog ingen fara.
- Den där tjejen skrämde mig. - Ja, det var... lite mysko.
Minns du när jag spelade i knatteligan och du brukade följa med till planen?
Ja, jag ville alltid spela men fick aldrig vara med.
Du var ju liten. Det är så det funkar.
Du kunde knappt lyfta slagträt och än mindre träffa nåt.
Här, ladda upp inför kastet.
Vad sägs om brevlådan?
- Snyggt. - Du borde ha låtit mig spela.
Vad tror du att Marv och Sheryl gör här i sin ensamhet hela vintern?
Inte vet jag. De har säkert massor av snuskigt porrsex.
- Skumt. - Ja.
- Är du rädd? - Nej.
Hallå?
Herregud!
Jag ska döda dig. Det där var inte kul.
- Bingo! - Okej, ett järn.
- Tre. - Två.
- Vad var det? - Jag vet inte.
- Kom, vi sticker. - Vänta.
Är det nån där?
- Luke, allvarligt. Vi drar. - Nej, vi kan väl...
Hallå?
Är det nån där?
Herregud! Gud!
Den skrämde nästan ihjäl mig.
Vad är det där?
Inget.
Vad i helvete...?
Vad fan är det där?
- Luke... - Vadå?
Kom!
Vänta...
- Var är vi? - Jag vet inte.
- Kom vi därifrån? - Jag vet inte. Allt ser likadant ut.
Hitåt.
- Gud! - Vad är det frågan om?
Marv och Sheryl är helt sönderskurna och det är blod överallt.
- Ska det föreställa ett skämt? - Nej, jag svär!
- Var såg ni det här? - En husvagn var öppen och vi gick in.
Jag skojar inte. Jag svär!
Han skojar inte. Vi svär båda två.
- De är helt sönderskurna. - Ta med Kinsey till husvagnen.
Ta med Kinsey till husvagnen och ring polisen. Och lås dörren.
- Hittar du tillbaka? Kan du visa mig? - Jag tror det.
Vi kom därifrån.
Jag är rädd, pappa. Vem skulle göra nåt sånt?
- Det är ingen fara. - Det är det visst!
Nånting hände dem!
- Vi klarar oss. Det är ingen fara. - Du såg dem inte...
Mamma...
Mamma, telefonerna...
Mamma...
Herregud!
Hallå?
- Hallå? - Larmcentralen.
Hallå, hör ni mig?
- Mamma... - Hallå?
Mamma... Mamma!
Mamma...
- Vad vill du?! - Mamma!
Hör ni mig?
Jag vill anmäla ett mord. Hallå, hör ni mig?!
Nej...
Larmcentralen.
- In i sovrummet! - Stäng den!
In i badrummet! Stäng dörren!
Lämna oss ifred!
Vem är hon?
- Jag fick upp den. - Jag lyfter upp dig.
Dra upp dig!
Skynda dig, spring!- Herregud!
Spring! Du måste sticka!
Herregud... Fly, älskling.
Nej!
Mamma!
- Älskling... - Släpp henne!
- Är det här, eller? - Ja, den här.
- Vänta här. - Varför det?
- Låt mig se efter. - Jag har redan sett det.
De funkar inte. De är i bakre rummet.
Vi måste ringa polisen.
- Har du mobilen på dig? - Nej, jag lämnade den i husvagnen.
Okej.
Vad i helvete...?
Fan också!
Farbror Marv, det är Cindy. Vi kom iväg sent-
- så vi är nog inte i Gatlin Lake förrän vid nio-tiotiden.
Helvete! Vad var det?
- Pappa? - Sch...
Satan!
Ducka!
Vem är det?
Vi måste tillbaka till mamma och Kinsey. Vi måste försöka fly.
Du måste springa som fan, och stanna inte förrän vi är tillbaka.
Spring!
Pappa...
- Vad gör du? - Jag minns att de hade en pistol här.
Vet du hur man använder den?
Tänker du verkligen skjuta dem?
Ni har fem sekunder på er att försvinna, sen börjar jag skjuta!
Fem, fyra -
- tre, två...
Ett!
Kolla där bak.
- De är borta. - Okej, då går vi tillbaka.
- Håll dig nära mig. - Okej.
Skynda på!
Hjälp!
Snälla!
Helvete. Kinsey!- Cindy!
Det är min mobil.
Vad är det, pappa?
Nej!
Lyssna på mig! Vi måste leta rätt på din syster.
- Du måste skärpa dig. - Okej. Vad ska vi göra?
Jag hämtar bilen så letar vi rätt på henne. Okej?
Kinsey!
Kin!
Kinsey!
Var är hon?
Kom igen, Kinsey!
Helvete!
Vad är det som händer?!
Hallå?
- Lämna oss ifred! - Men vi har ju bara börjat.
Pappa? Pappa, vakna. Kom igen, vakna!
Helvete. Pappa!
Helvete. Är du oskadd?
- Satan! - Gud!
Jag kan inte... Jag kan inte!
Okej. Jag försöker dra ut den.
Jag ska försöka...
Säg åt mig vad jag ska göra.
- Du måste sticka härifrån. - Jag tänker inte lämna dig.
- Du måste sticka! - Jag lämnar dig inte.
Du måste hitta din syster. Hon behöver dig.
Pistolen... Leta rätt på pistolen.
Här.
- Vet du hur man gör? - Nej.
Man bara laddar, spänner hanen och kramar avtryckaren.
Allt kommer att ordna sig. Det ordnar sig. Fy fan!
Okej. Okej!
Jag ska hitta henne. Vi hämtar polis och ambulans och kommer tillbaka.
Jag är så stolt över dig.
Jag vet.
Helvete!
Snälla...
Snälla.
Snälla!
Varför gör ni så här?
Helvete!
Jag ber dig... Jag vet inte vad det är ni gör, men sluta.
Lämna min familj ifred!
Låt dem vara. Snälla...
Jag ber dig.
Okej, okej. Kan vi prata om det?
Din jävel...!
Kinsey!
Hallå?
Nej, nej, nej!
Sluta!
Släpp henne!
Släpp knivjäveln!
Släpp kniven!
Luke...
Tänker du skjuta mig?
Ge mig pistolen. Ge mig pistolen. Ge mig den, Luke!
- Jag skjuter henne! Skjut, för fan! - Spring!
Luke, fönstret.
- Tror du att du når? - Jag kan försöka.
Jag lyfter upp dig.
Fan, vad ont det gör.
- Går det bra? - Ja då. Kom här.
Herregud. Det är ingen fara.
Sitt här.
Ta av dig skjortan.
Mamma...
Jag vet.
- Men vi tar oss ur det här. - Jag försökte nå hennes hand.
- Sluta! - Jag hade henne men orkade inte lyfta.
Jag var så elak...
Minns du när jag ramlade ner från trädet i Marshpoint? Minns du det?
- Det minns du väl? - Ja.
Du... Du cyklade hem trots att det var brutet.
- Idiot... - Helt idiotiskt.
Mamma hittade mig på soffan. Jag åt pizza och låtsades som ingenting.
Benet var helt svullet och blått och hon undrade vad fan jag hade gjort.
Ingen fara.
- Hon sa antagligen precis så också. - Exakt så.
- "Luke, vad fan har du gjort?!" - Och säger sen att vi ska tvätta munnen.
Räck mig armen.
- Det är mitt fel att hon är död. - Kins, sluta.
Ni skulle inte ha varit här om jag inte var en sån jävla sopa.
Tyst med dig! Tyst! Du vet att det inte är sant.
- Förlåt... - Det vet du.
Varför gör de så här mot oss?
Varför?
Vi måste ta oss ur det här, hitta en fast telefon och ringa polisen.
Luke, hjälp!
- Kom. - Jag kan inte...
- Vi gömmer oss här. Räck mig handen. - Jag ska försöka hitta kontoret.
- Va? - Stanna här. Gå ingenstans.
Jag ska ringa polis och ambulans.
- Jag vill följa med dig! - Nej, sluta.
Lyssna på mig. Jag kan röra mig snabbare då. Och du är tryggare här.
Förstår du?
- Jag älskar dig, syrran. - Och jag älskar dig.
Vi kommer att klara oss.
Allt kommer att ordna sig.
- Larmcentralen, vad gäller saken? - Vi behöver hjälp.
- Några galningar försöker döda oss. - Ta det lugnt.
- Vilken är adressen? - Jag vet inte riktigt.
Det är nåt husvagnsområde. Jag vet inte var vi är.
Gatlin Lake! Det heter Gatlin Lake.
Hallå? Hallå...?
Lämna oss ifred.
Lämna oss ifred!
Jag dödade en av er.
Hur känns det?
Hur fan känns det?!
Luke, Luke...
Jag har dig. Sitt här.
Du måste få hjälp. Jag måste ta mig till stora vägen.
Nej, snälla...
Gick det bra?
Kom här. Det är ingen fara. Kom.
Ta det lugnt, det är ingen fara.
Du måste hjälpa min bror. Han är vid klubbhuset.
Vi skulle ses där, så han är nog där.
En massa galningar försöker döda oss!
Var är nycklarna?
Kom igen!
Bort med dig!
Varför gör ni så här?
Varför inte?
Kom igen...
Kom igen!
Snälla, starta! Du måste starta!
Stanna!
Snälla, stanna! Stanna!
Tack gode gud.
- Hej. Snälla, hjälp mig... - Hur är det med dig?
Snälla, vänta...
Kör!
Hallå?
Översättning: Anders Enerlöv www.btistudios.com